Rymden, den sista utposten.
Det här är rymdskeppet Enterprises resor.
Dess femårsuppdrag: att utforska nya märkliga världar...
...att söka efter nytt liv och nya civilisationer...
...att djärvt färdas dit ingen har färdats förut.
VASSARE ÄN EN ORMS TAND
Kaptenens loggbok, stjärndatum 6063,4.
Enterprise spårar ursprunget till en mystisk utomjordslig rymdsond.
Den dök upp i Federationens hemvärldar...
...skannade av jordens system och signalerade sen ut i rymden.
Innan den kunde fångas in, självförstördes sonden.
Vi följer ett spår av splittrad materia...
...som sondens högt avancerade jetdrift har lämnat efter sig.
Än så länge har spåret inte korsat några bebodda stjärnsystem.
-Statusrapport, mr Spock. -Spåret blir svagare, kapten.
Jag rekommenderar att vi saktar in så att sensorerna vänjer sig.
Sakta in till warpfaktor två, mr Vandrande Björnen.
Ja, sir. Warpfaktor två.
Kapten, sensorerna visar ett skepp långt härifrån.
Kursprojektion, mr Arex?
Den kommer in på samma kurs som sonden, sir.
-På väg mot oss i warpfad tre. -Inga värden än, kapten.
Kanske en andra sond.
Eller den som skickade ut den.
Kapten Uhura, slå an gul larmberedskap.
Standardanrop på alla frekvenser.
-Identifikation, mr Spock? -Ingen än, sir.
Men sensorerna visar nu att den är dubbelt så stor som oss.
Farkosten verkar vara väldigt ovanlig vad gäller designen.
Och Stjärnflottan listar inga andra tillåtna farkoster i området.
-Sakta ner till warpfad ett. -Warpfad ett, sir.
Kapten Arex, aktivera huvudskärmen, stor förstoring.
Nån kontakt, kapten Uhura?
-Inget svar, sir. -Fortsätt att anropa.
Det inkommande skeppet har ett starkt energifält omkring sig.
Fascinerande.
Värdena visar att skeppet helt består av...
...kristallisk keramik, jag skulle nästan säga...
...Kapten, vi förlorar fart. Rodret svarar inte.
Vi åker i sub-Ijusfad.
Bryggan till maskinrummet. Varför tappar vi fart, mr Scott?
Scott här, kapten. Alla våra motorer ger fortfarande allt.
Men det är som om vi skrapas mot en mur av lera.
Jag vet inte om skeppet klarar av det.
Stoppa motorerna.
Alla motorer stoppade, sir.
Ge mig en skaderapport så snart som möjligt.
Jag undersöker fortfarande, men skadorna är inte stora, sir.
Inga strukturella skador eller överhettning. Vi hade nog tur.
Bryggan till sjukhytten. Skaderapport.
McCoy här. Inga allvarliga skador.
-Vad är det som händer? -Senare, Bones.
Vi har inkapslats i ett runt kraftfält, kapten.
Källan är den inkommande farkosten.
Men vi krockade i warpfad ett. Vi skulle ha mosats.
Det är en kraftglob, men en som är flexibel nog att fånga upp alla krafter.
Jag kan inte förklara det.
Vi kan iallafall inte undkomma bara genom att fly.
Sensorerna indikerar att vi nu sonderas.
Kapten, där är den.
Den andra farkosten saktar in.
Vandrande Björnen, full kraft, alla sköldar.
Rikta om motorerna och få bod oss från strålen.
Undanmanövrar hjälper inte, kapten.
Kraftgloben begränsar vår manövrering.
Lås huvudphase-vapnen på skeppet och öppna eld.
-Status på det andra skeppet, Spock. -Det närmar sig ännu, kapten.
I sub-Ijusfart. Det fortsätter att sondera oss.
Dess omgivande energifält skiftar nu.
Har du nånsin sett nåt liknande, Spock?
Jag känner igen det.
Kukulkan.
-Mr Vandrande Björnen, hur... -Jag var arg...
...för jag trodde att ni hade glömt mig.
Men en av er vet mitt namn.
Ni får en chans att klara er där era förfäder misslyckades.
Sviker ni mig igen ska alla av ert slag få lida.
Mr Vandrande Björnen, hur vet du vem som är ombord på skeppet?
Jag är en comanche, kapten.
Jag har studerat många folkslags historia...
...i synnerhet mitt eget.
Skeppet har stora likheter... ...med en maya-och aztek-gud, Kukulkan.
Kapten, biblioteksdatorn bekräftar att fänrik Vandrande Björnen har rätt.
Maya-folket hade en legend om en bevingad ormgud...
...som kom från himlen med kunskap...
...Såna legender var inte ovanliga bland jordens folkslag, kapten.
Och vi kanske har att göra med grunden för alla de legenderna.
En rymdfarare som besökte jorden i primitiva tider.
Det är fullt möjligt.
Men varför skulle Kukulkan vilja förstöra oss?
Du förtjänar det inte, men du får ett par dagars sängvila.
Mr Vandrande Björnen, vad säger legenden om...
...Vandrande Björnen.
Säkerhetsgruppen rapporterar att även mr Scott och dr McCoy försvunnit.
Vad gör han med min besättning?
Kapten.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 6063, 5.
Försteofficer Spock är för tillfället befälhavare.
Enterprise hålls fånget av Kukulkan, en utomjordslig livsform.
Kapten Kirk och tre andra officerare har försvunnit.
Mest troligt är att de transporterats av Kukulkan till hans skepp.
Vi måste vara nånstans inuti det andra skeppet.
Vi har varken phase-vapen eller kommunikatörer.
Jag har åtminstone min förbandslåda. Men det kanske inte hjälper.
Säger legenden nåt om vad som hände med Kukulkan?
Nej, sir. Bara att han åkte och lovade att återvända en dag.
Då måste den där rymdsonden som närmade sig jorden vara hans.
Lyssna.
Vi blir observerade. Bevakade.
Kan Spock nå oss på nåt sätt?
Jag tror inte det, sir. Våra sensorer kom inte igenom skeppet.
Nu ska jag visa er fröna som jag tidigare har sätt.
Lär av dem. Hitta deras syfte om ni kan.
Bara då visar jag mig inför er.
Jag har aldrig sett nåt så vackert
-Vad kom det ifrån? -Vi tar reda på det.
Ska vi inte försöka ta reda på...
...vad som hände med kaptenen och de andra?
Din uppgift är att bevaka utomjordsfarkosten.
Vi får prioritera att frigöra Enterprise och oss själva.
Återvänd till dina plikter.
De liknar obeliskerna byggda av forntida egyptier.
Med en skillnad, sir. Titta på inskriptionerna.
De är inte egyptiska.
Den här portalen.
Jag kan inte sätta fingret på vilken kultur den är från.
Men den är en ledtråd.
Staden är en enda stor gåta. Var på er vakt.
-Vad gör vi nu när vi är här? -En åsikt, mr Vandrande Björnen.
Kukulkan gav maya-folket en väldigt rättvisande kalender innan han åkte.
Han sa åt dem att bygga en stad enligt dess cykler.
När staden var klar, skulle Kukulkan återvända.
Maya-folket byggde sin stad och väntade. Kukulkan dök aldrig upp.
Kukulkan måste ha besökt flera forntida folkslag på jorden.
Men de använde bara delar av hans kunskap för att bygga sina kulturer.
Betyder det att alla försökte bygga nåt sånt här?
Ja, sir. Men alla misslyckades.
Byggde ingen på jorden en kopia av den här staden...
...var det därför Kukulkan aldrig återvände.
Hela staden är vår nyckel.
Kukulkan sa att han skulle komma när vi hade lärt oss dess syfte.
Då måste det finnas nån sorts signaleringsanordning här.
Vad konstigt. Jag har aldrig sett en kombination som den här förut.
Pyramiden verkar vara alltings mitt. Jag går upp dit.
Resten av er går runt den och tittar.
Titta, sir. Ett torn till.
Och där är ett annat. Det måste finnas ett i varje hörn.
Vad är det här?
Det verkar finnas en söm här.
Jag tror att huvudet kan vridas. Hjälp mig.
Solen. Där har vi det.
Vrid huvudet hela vägen och sikta här uppe.
Ja, sir.
Vrid de andra huvudena hitåt!
Bones, ormhuvudena!
Vrid dem mot pyramiden! Jag kommer ner.
Det här är den sista, sir.
Alltihop är ett energiförstärkarsystem.
Det här är Kukulkans signaleringsapparat.
Efter massor av århundraden har min design fulländats.
Beskåda mig som jag ser ut.
Beskåda Kukulkan.
Var är era förstörelsevapen?
Använd dem på mig om ni törs.
Vi har inga vapen.
Om vi hade haft det, skulle vi använda dem förnuftigt.
Var är en hat? Ni hatar väl mig?
Varför berättar ni inte för mig om en hat?
Men vi hatar inte dig.
Ni sköt mot mig.
Vi använde dem i självförsvar. Du sköt på oss.
Jag är er ledare.
Jag gör vad jag vill med er.
-Tror du att vi tillhör dig? -Bones, Scotty, tysta.
Det är som jag trodde.
Ni har glömt mig och vikt undan från den väg jag visade er.
Du säger att vi glömt dig.
Hur ska vi respektera dig som en gudomlighet om vi inte minns dig?
Känner ni inte mig är det min uppgift att lära er det.
Om han bara hade låtit oss använda trapporna nån gång.
Vad är det här för ett ställe?
Det ser ut som ett slags zoo.
Det är många arter här jag inte känner igen, Jim.
Det är fritt fram att undersöka mina exemplar.
Jag skulle aldrig kunna vara stolt över att bura in småbestar.
Men alla de här lever ett fridfullt liv, ett som är säkert och nöjt.
Nöjt? När de sitter inburade så här?
Det ni inte kan se...
...är att de alla, mentalt, är i sina egna naturliga miljöer.
De äter, andas och lever...
...i världar som mitt maskineri har skapat...
världar som bara de kan se.
De vet inte om att de är inburade.
Då var inte staden vi var i verklig.
Dessutom var inte din stad vår naturliga miljö.
Det var meningen att den skulle vara det.
Den staden och alla andra lärde jag era förfäder att bygga.
Men de blev onda.
Men ingen varelse, inte ens du...
...har rätt att lägga sig i andra kulturer.
Jag har varit ensam i hela mitt liv.
Min ras förintades innan er ens hade upptäckt elden.
Såna här varelser har varit mina egna kompisar.
Jag har sett er i många världar...
...vilda, krigslystna, fyllda med egenhat...
...och i slutändan förstör ni er själva. Till slut beslöt jag att hjälpa till.
Som ett experiment besökte jag er jord...
...och försökte att lära ut fredliga sätt.
Jag for iväg med avsikt att återvända när jag blev tillkallad.
Men ni kallade aldrig på mig. Till slut skickade jag en sond.
Och vad hittade jag? Krigare.
Men vi jobbar bara för att skapa fred.
Inget ni hittills har gjort får mig att tro på det.
Mina varelser här är ointelligenta.
Men de lever fridfullt i de världar jag erbjuder.
Till och med det här djuret...
...ett av de vildaste och mest otämjbara som nånsin skapats...
...lever i fred i världen jag skapar åt honom.
Jösses. Det här är en capellansk kraft-katt.
Ingen har nånsin lyckats hålla en sån vid liv.
-Varför inte, Bones? -De avskyr fångenskap.
Lägger man mer än en hand på dem...
...avger de en laddning på 2000 volt.
Hur kunde du fånga den?
Den var nyfödd och lätt att kontrollera, precis som ni var när jag var på jorden.
Ni är fortfarande barn i mina ögon... ...som ska ledas och visas hur man lever.
...Men om barn görs helt beroende av sina lärare...
...kommer de alltid förbli barn.
Nog! Det här är lönlöst.
Trots allt jag har visat er håller ni fast vid era olydiga sätt.
Min dröm tynar bod, och det är en fel.
Självklart.
Kraftfältets elasticitet...
...kan bara svara i en riktning i taget.
Alla till sina stridsposteringar.
Full impulskraft, rorsman. Dragstråle på, full kraft.
Warpmotorer redo.
Mr Arex, förbered för att kompensera för warpkatapulteffekt.
...När vi kommer loss, kastas vi...
uppskattningsvis 5,698 ljusår bod.
Kompensationsfaktorer inlagda, sir. Men hur ska du komma loss?
Kraftgloben är bara flexibel i en riktning per tidsenhet.
Vi ska både trycka och dra i den samtidigt.
Den borde bli styv nog för att en warpknuff ska spräcka den.
Kraftfältskontakt om tre sekunder, sir.
Full warpkraft på min order. Nu.
Backa motorerna och vänd om.
Lägg in en spiral undanmanöverkurs mot Kukulkans skepp.
Nåt är fel. Rymt? Men hur?
Jag slår sönder det den här gången.
Jim, Enterprise har tagit sig loss.
Då måste vi distrahera honom och ge Spock lite tid.
Bones, vad skulle hända om vi drog ur sladdarna till ett par burar?
De flesta djuren skulle bara ligga där.
-Jim! Den capellanska kraft-katten! -Kom igen, Bones.
Nej! Sluta!
Korkade vildar. Se nu vad ni har gjort
Kukulkan, kan du inte kontrollera en av dina egna varelser?
Nej. En skepp har kopplat ur min centrala kraftkälla.
Jim, är det sant så har vi problem allihop.
-Gör nåt, Jim. -Fort, din injektionsnål.
Full lugnande medel-inställning.
Stack du sprutan i besten eller dig själv?
Jag är oskadd, Bones.
Kattens sista kraftstöt slog omkull mig.
Den är som en stor kattunge.
Vad är det här? Värst vad du var gullig, då.
Kukulkan, vi har nog rätt att få uttala oss.
Ni fortsätter att dra fördel av mig. Men, jag håller med. Tala.
Du ser oss som små varelser, som den här.
-Är vi verkligen så underlägsna dig? -Nej.
Men en folks våldsamheter... ...överstiger till och med kraft-kattens.
Vi vore dumma om vi inte visste det.
Men vi har även använt våra hjärnor... ...och försökt att leva i frid.
Eftersom vi har hjärnor kan vi inte vara det du vill att vi ska vara.
Misslyckas eller lyckas vi måste det vara vi själva som gör det.
Intelligent liv är för viktigt för att snällt låta sig ledas.
Men ni är mina barn.
Jag hoppades kunna lära er, hjälpa er.
Det gjorde du, för länge sen, när det behövdes som mest.
Våd folk var barn då. Kukulkan, vi har växt upp nu.
Vi behöver inte dig längre.
Jag låter er gå er egen väg.
Jag har redan gjort vad jag kan.
Intressant, kapten.
Varelsen var maya-guden från de uråldriga legenderna.
Och toltecs Quetzalcoatl, den kinesiska draken, och alla andra.
Men inte riktigt en gud.
Bara en gammal ensam varelse som ville hjälpa andra.
Vulcaner har väl inte såna legender?
Inte legender, dr. Fakta.
Vulcan besöktes av främmande varelser.
De åkte därifrån mycket visare.
Det andra skeppet rör på sig, sir.
Det åker bort ifrån jorden.
Det är sorgligt.
Tänk vad vi kunde ha gjort med hans kunskap.
Men priset var bara för högt.
Jag tror att jag vet hur han kände, Jim.
Det finns en replik från Shakespeare.
Ja, Bones. Jag minns den.
"Det biter djupare än en orms tand att ha ett otacksamt barn!"
Precis, kapten.
Sätt kurs mot Stjärnbas 21. Framåt, warpfad två.